Коко де Мер е най-голямата ядка в света. Можете да я откриете на известното като райско кътче от Земята – Сейшелите – островна държава, разположена в Индийския океан. Освен, че е огромна по размер, ядката е изключително интересна и с формата си, която наподобява женски полов орган. Друг не случаен факт е, че дървото, което ражда плода Коко де мер е и женско, и мъжко, а мъжкото наподобява мъжки полов орган.
Това ражда сред местните и
една красива легенда.
Тя разказва за двама богове – мъж и жена, като богинята на водата и бога на годините. Богинята на водата търсела тайните на сътворението. Тя открила мида на дъното на морето, която била скрита от Създателя. Споделила това с нейния любим и заедно започнали да създават и откриват земи, лагуни и острови. Открили и създали толкова много места заедно, влюбени. Но Създателят разбрал за това и много се ядосал и изпратил нареждане да ги убият или да ги изпратят на най- самотния остров в средата на океана. Толкова много искал да ги унищожи, но когато ги видял така се трогнал от тяхната любов и така ги трансформирал в мъжкия и женския Коко де Мер и ги осъдил никога да не напускат острова. Сега двете дървета растат едно до друго на красивия остров. Така Коко де Мер се превръща и в божествен символ. От френски в превод буквално означава „ядката на морето“.
![Снимка: Black Shirts](https://artportal.news/storage/2024/02/coco_de_mer_L.jpg)
Но освен интересната история зад формата на ядката, също толкова интересни са и
функциите на плода и кората
на Коко де Мер. В Сейшелите, в близост до столицата Виктория се помещава и фабрика за обработка на ядката. Кората й се използва за парфюми, есенцията се смесва с ванилия, с есенция от роза. И това, че се смесва с абсолютно натурални естествени масла, което го прави абсолютно натурален парфюм. Сърцевината на Коко де Ме се обработва в лаборатория и се използва по китайска медицина като ободряващо средство и също афродизиак. Възможно е да се консумира и като чай. На вкус ядката наподобява и на истински кокос, но по- наситен на вкус.
Тайните на Коко де Мер
местните разкриват след десетки анализи и изследвания, които провеждат на различни места по света като сред тях са Италианския институт във Флоренция и Университета в Перуджа и лаборатория в Дубай.